Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Jeg skal fortelle deg om min reise.
Hvor jeg dro, hvordan jeg kom meg dit, og hva jeg så underveis.
Jeg trodde jeg skulle forandre verden.
Men det ble selvsagt verden som forandret meg.
Vi trenger en lege! Hjelp oss!
Dere kan ikke komme hit.
Denne vei! Denne vei!
- De kan ikke være her! - Det går bra.
- Hva skjedde? - En bit fra drillen løsnet.
- Hold ut, Sam. - Du kommer til å bli bra.
- Det går bra, Sam. - Hjelp meg. Vær så snill!
- De hører ikke hjemme her. - Hva gjør du?
- Han blør i hjel. - Han kan ikke være her!
Hjelp meg!
- Hva skjer? - En dyp punktering, doktor.
- Han er på feil sykehus. - Han rekker ikke til det rette.
- Få ham ut. Fort! - Han blør i hjel!
- Han blør! - Dette er ikke riktig!
Kom igjen! Få ham ut!
- Hva feiler det deg? - Ta ham ut baktrappen.
Her.
Det er med stor glede jeg introduserer vår taler og min venn-
-dr Jude Gresham.
Takk.
Øst-Anatolia er et karrig land. Folket er fattig, men arbeider hardt.
For dem er moderne medisin et revolusjonerende konsept.
Du kunne ha skiftet.
- Beklager. Jeg rakk det ikke. - Hysj!
Derfor er arbeidet til det amerikanske misjonssykehuset i Van-
-utrolig viktig.
For mange mennesker i regionen er sykehuset eneste mulighet for pleie.
Folk reiser hundrevis av kilometer for å komme dit.
Den eneste grunnen til at vi kan hjelpe dem, -
- det er alle donasjonene fra varmhjertede kristne som dere.
Vi møter selvsagt på hindringer.
Øst-Anatolia kan være et sted for unevnelig vold og synd.
Men det er også et sted med pågangsmot.
Folkene som har overlevd der...
Da jeg korn til Van som nyutdannet lege, -
-så var planen å tjene der i ett år.
Så ville jeg hjem til USA og åpne en innbringende praksis.
Det var for åtte år siden.
Jeg hadde ikke planlagt det, -
- men etter å ha blitt kjent med disse menneskene og bodd blant dem, -
-visste jeg at jeg aldri ville dra.
Takk.
- Det lyder som en virvelvind. - Det har vært det.
Jeg har besøkt sykehus i ulike byer, -
- fått med meg det siste innen moderne medisin.
Det er sant. Det har skjedd en stor utvikling innen medisin.
Hvis bare vi kunne få legene til å utvikle seg.
- Lillie... - Hva mener du, Miss?
L går ble en mann avvist fra sykehuset jeg jobber på-
-fordi han hadde feil hudfarge.
Dr Gresham, jeg må unnskylde vår datter.
Miss Rowe, ingen har noen gang blitt avvist hos oss-
- på grunn av deres hudfarge eller religion.
Det ville stride mot alt vi tror på.
Dr Gresham, jeg vil gjerne vise deg noe.
Er den ikke vakker?
- Den er veldig fin. - Den var min brors.
Han gikk i lære for å bli lege da han døde.
- Jeg er lei for det, Miss Rowe. - Jeg vil donere den til misjonen din.
- Hm... - Du kan vel trenge en bil?
Selvsagt. Og jeg setter pris på tilbudet.
Men vi kan ikke få den fraktet til sykehuset.
Hvorfor ikke?
Jernbanen går bare en tredel av veien, -
- og veiene er bare grove tråkk gjennom fjellene.
Geitestier, egentlig.
Jeg skal få den dit.
Jeg vil den skal ha et formål.
Sikker på at det ikke er du som ønsker å ha et formål, Miss Rowe?
Jeg antar at jeg har lyst til å bidra på et vis.
Uansett hva det er, så finner du det nok.
Jeg håper vi møtes igjen en dag.
Jeg også.
Europa står på randen av krig.
Vi har ingen garanti for at bilen eller de medisinske forsyningene-
- vil komme fram til dr Greshams sykehus.
Hva om jeg jeg frakter det dit selv?
Hva mener du?
Båt til Istanbul, hvor jeg sørger for at det kommer fram.
- Levere det i egen person? - Ja.
Lillie, det er godhjertet av deg, men den reisen er altfor farlig.
Helt utenkelig. Det kommer ikke på tale.
En ung kvinne på egen hånd i den delen av verden?
Nei.
Jeg har gjort alle forberedelser.
- Hva? - Jeg har bestilt overfarten.
For meg selv og utstyret.
Jeg brukte arven fra bestemor.
- Lillie, det handler ikke om penger. - Du er 23 år.
Alle vennene dine er gift og har stiftet familie.
Så langt har vi godtatt påfunnene dine.
- Påfunn? - Sykepleierskolen.
Du jobber med de fattige.
Lillie, du må etablere deg, ikke dra til den andre siden av verden.
Jeg er lei for det, men vi kan ikke tillate det.
Ikke tale om.
Jeg er glad i dere begge.
Men dette er noe jeg må gjøre.
Lillie? Lillie?
TO MÅNEDER SENERE
- Miss Rowe? - Ja?
- Godset blir losset av straks. - Takk, Thomas.
Sir?
Sir? Unnskyld meg?
Ignorer ham! Gå videre.
Unnskyld?
Istanbuls spesialvelkomst. Han mister børsten, du plukker den opp.
Og plutselig får du den dyreste skopussen i verden.
Beklager, sir. Jeg trenger det ikke, takk.
- Takk. - Bare hyggelig.
- Er du amerikaner? - Ja.
Jeg ville se moskeen. Kan du si meg hvordan jeg kommer meg dit?
Jeg kan det, men det er enklere om jeg viser deg den.
Kom. Du vil vel ikke gå glipp av den vakreste moskeen i Istanbul?
Kom!
Ta av deg skoene og dekk til håret.
Det er som å være inne i Guds tanker.
Vår tid inne i Guds tanker har visst kommet til endes.
Farvel.
Takk, Mr...?
Løytnant Ismail Veli fra den osmanske hær.
Når jeg ikke leker guide for unge, amerikanske damer.
Lillian Rowe.
Jeg håper besøket i mitt land blir hyggelig, Miss Rowe.
Hyggelig, men kort. Det blir snart krig.
Beklager, Miss Rowe, men jeg kan ikke lenger garanter at den kommer fram.
Det osmanske riket vil havne i krig hvilken dag som helst.
Gods sendt til amerikanske misjoner blir holdt tilbake.
Ditt eneste valg er å dra hjem igjen.
Jeg har ikke kommet så langt bare for å snu.
Det finnes kanskje en måte du kan få tak i en tillatelse.
Ja?
Du må finne en militæreskorte.
Onkel, dette er latterlig.
Den amerikanske jenta nevnte deg. Se på det som en mulighet.
En mulighet?
Dette sykehuset ligger langt ute i ødemarken.
Når krigen starter, vil Russland prøve å ta land i Anatolia.
Spørsmålet er om armenerne i regionen vil støtte imperiet, -
- eller kjempe mot oss sammen med russerne.
- Vil du jeg skal være en spion? - La oss være ærlige med hverandre.
Navnet ditt og sjarmen din har ført deg så langt.
Men nå er tiden inne for at du viser hva du kan.
Greit.
Jeg vet ikke når jeg kommer tilbake. Vi får se.
Løytnant Veli.
Jeg kan ikke få takket deg nok for hjelpen.
Miss Rowe, det er jeg som bør takke deg.
Dette er en stor mulighet til å legge militærkarrieren til side-
- for å hjelpe deg med å dra esker og en dum bil ut i ødemarken.
Løytnant Veli?
Jeg beklager om turen ødelegger de store planene du har for deg selv, -
- men gitt at dine landsmenn har et desperat behov for medisinsk hjelp, -
- så bør du sette deres behov framfor dine egne.
Du kan ikke være her.
Miss Rowe!
Det finnes skikker her.
Du må lære dem hvis du vil klare deg.
Takk, løytnant, for at du påpeker...
- Du må ikke gå av gårde slik. - Jeg klarer meg.
Er det fjellet Ararat, hvor Noah strandet?
Ja. Vi kaller det Agn Dagl.
Agr Dag?
Noah og syndefloden. Adam og Eva.
De er en del av den islamske kulturen også.
- Er det sant? - Ja.
- Adam og Eva? - Ja.
Men i den islamske versjonen ble de ikke drevet ut av hagen.
De ble plassert i ulike deler av verden.
De måtte lete for å finne hverandre.
Hold deg nær meg.
Du må våkne!
Uansett hva som skjer, ikke vis deg.
Gjem deg!
Vi har medisinsk utstyr til det amerikanske misjonssykehuset.
Det er bare medisiner, bandasjer og utstyr til folk i nød.
Støvlene dine. Det er militærstøvler.
Det er bare støvler.
Kast fra deg rifla, tyrker.
Jeg vet hvem du er, soldat. Spørsmålet er om jeg skal drepe deg.
Eller vil min kristne samvittighet forhindre meg i det?
Hei! Skal vi drepe denne tyrkiske hunden?
Hopp inn!
Kjør!
KOM igjen!
Ta ham!
Jeg kan ikke kontrollere den!
Kom igjen!
Miss Rowe, vi er heldige.
- Heldige? - Ja.
Jeg mistet det medisinske utstyret. Jeg mistet bilen.
- Min brors bil. - De ville ha tatt alt uansett.
- Og de ville ha tatt en ting til. - Hva da?
Våre liv.
- Bruk denne som pute. - Takk.
- Takk, løytnant. - Jeg beklager forholdene.
Jeg håper du klarer å få litt søvn.
Hallo!
Hvordan sier du "hallo" på tyrkisk?
Merhaba.
Er det misjonen?
Nei, det er garnisonen jeg har blitt stasjonert til.
Misjonssykehuset er der borte.
Kom.
Du klarte det.
Farvel, Miss Rowe.
Jeg håper vi kan møtes...
Miss Rowe?
Hva gjør du her?
- Er det sant? - Dr Gresham, det er en lang historie.
- Er alt i orden? - Det går bra, faktisk.
Dette er min eskorte, løytnant Veli.
- Løytnant, dette er dr Gresham. - Doktor.
Løytnant. Takk for at du førte henne trygt til oss.
Bare hyggelig-
La oss få deg ut av solen.
Takk, løytnant.
Hva skjedde?
Jeg skulle ta med medisinsk utstyr-
- i min brors bil, slik jeg lovet. - Tok du med bilen?
Den ble dessverre stjålet av banditter i fjellene, -
- sammen med alt utstyret. Jeg er så lei for det.
Du er her, og du lever. Det er alt som teller. Kom.
Siden jeg ikke kan levere utstyret, vil jeg...
- Jeg vil melde meg frivillig. - Vil du være sykepleier her?
- Dere trenger vel sykepleiere? - Veldig.
- Det er dr Woodruff, grunnleggeren. - Kan jeg treffe ham?
Selvsagt.
Garrett.
Hva er det?
- Hvem er dette? - Hun heter Lillian Rowe.
Hun kommer fra Philadelphia med medisinsk utstyr.
Jeg er redd utstyret forsvant, men jeg vil gjerne bli...
Bli? Du kan ikke bli.
Hva snakker hun om, Gresham?
Hun er utdannet sykepleier.
Hun har meldt seg frivillig, vi har ikke råd til...
Miss Rowe?
Dra hjem.
Dra hjem med en gang.
Er det bare jeg som ikke holder på å gå fra vettet?
Dette er ikke et sted for en kvinne.
Unnskyld. Dr Woodruff kan være litt brysk.
- Vi du se hovedavdelingen? - Ja.
- Som du ser, har vi 24 pasienter. - Doktor.
- To i... - Doktor.
Unnskyld.
Hallo.
Hva heter du?
Jeg heter Lillie.
09 du er?
- Aghavni. - Aghavni.
For et nydelig navn. Aghavni.
Hva er det?
En fugl?
Betyr Aghavni "fugl"?
Due.
Aghavni betyr due.
Er det malaria?
Malaria?
Få med deg symptomene.
En dyp bronkial hoste.
Kroppen er helt dekket av et rødt utslett. Nå?
Det er tyfus.
Ikke malaria.
Du kjenner ikke igjen tyfus engang. Hvor har du fått opplæring?
Dr Gresham! Doktor!
Han puster ikke!
Ta deg av ham, Zoya.
- Lngen pust. Ingen hjerteslag. - Pupillene er ikke trukket sammen.
Han er i live.
Byller på høyre side av brystkasse.
Det knuser hjerte og lunger.
Skalpell.
Gasbind.
Tang.
Jeg skal ta deg, din lille dukke!
Der tok jeg deg!
Tok deg!
Zoya, kan du holde et øye med henne?
Hvordan skjedde dette?
Lillie. Lillie.
La oss ta oss av det.
Sykepleier Rowe, jeg tror du alt har truffet vår venn Christapor.
Venn?
Han vil selge dette fine utstyret, som vi så sårt trenger.
Vil du ha betalt for noe du alt har stjålet?
Jeg fant disse sakene på fjellet.
Det er en løgn. Han er en tyv og en banditt.
Unge dame, ta deg sammen. Vi prøver å gjøre en handel her.
Veldig fint utstyr.
Men det spiller ingen rolle, vi kan ikke betale prisen.
- Prisen er god. - Prisen er altfor høy.
- Jeg vil ikke la meg presse. - Garrett, la meg finne ut av det.
Vi trenger utstyret.
Ta med deg Miss Rowe inn. Overlat det til meg.
Christapor.
Er det noe annet vi kan gjøre for deg?
Jeg håper ikke det er en oppsigelse.
Nei, det er til foreldrene mine.
Jeg trodde du ville bli glad.
Din brors bil har endelig kommet hit.
Jeg forstår ikke at dere gjør avtaler med tyver.
L det armenske miljøet blir Christapor og hans menn sett på som helter.
De tar kristendommens side mot de tyrkiske muslimene.
Jeg trodde vi skulle være nøytrale.
Denne krigen i Europa...
vil dele Anatolia på midten.
Armenerne på den ene siden, tyrkerne på den andre.
Det vil bli en blodig krig, mange kommer til å dø.
Vi vil trenge utstyret ditt for å hjelpe alle sammen.
Skjønner du hvorfor jeg måtte gjøre det nå?
Jeg begynner å gjøre det.
God natt.
DET ER ERKLÆRT KRIG: HELE EUROPA RUSTER SEG
Foreldrene mine døde da jeg var liten, jeg var ikke bundet til noen.
Men du har en familie.
Min bror Frank var den eneste som forsto meg.
- Du fortalte meg at han døde. - Tuberkulose.
Jeg er lei for det, Lillie.
Han skulle bli lege.
Da han døde, visste jeg nøyaktig hva jeg ville.
Frank ville ha elsket dette.
Og du?
Kom!
Jeg forstår det ikke.
Det har startet. Nå dreper de hverandre.
Det raste en storkrig i Europa.
Den ble kjent som første verdenskrig.
"Krigen som skulle gjøre slutt på alle kriger."
Vi leste om grusomhetene i avisene.
Skyttergravskrig. Ingenmannsland.
Giftgass.
Luftkamper.
Og ofte fant slagene sted flere uker eller måneder-
-før nyheten nådde oss.
Selv om det virket langt unna, -
- så visste vi at vi ikke kunne slippe unna stort lenger.
På stedet hvil, løytnant.
Jeg tror du kjenner Miss Rowe.
- Løytnant Veli. - Miss Rowe.
Miss Rowe skal følge en pasient til en landsby i nærheten om to dager.
Jeg gir deg oppdraget med å eskortere henne.
Det blir en stor ære å følge deg.
Det er jeg glad for å høre.
Det var alt, løytnant. Jeg skal gjøre alle forberedelser.
ETER
Hva har skjedd her?
Det korn menn. Onde menn med skytevåpen og sverd.
- Var de kledd som ham? - Nei, de var ikke soldater.
- Har dere noen skadede? - Ja.
Din venn, løytnant Veli, er ikke her for å beskytte deg.
Han er her for å samle informasjon om avsidesliggende landsbyer.
Vi kan ikke forlate Aghavni her.
Vi har ikke noe valg, Lillie.
Barna er alt de har nå.
Er alt i orden?
Ja, men vi må dra snart.
Selvsagt. Du må rapportere til dine overordnede.
Du har ditt oppdrag, doktor, og jeg har mitt.
Mitt oppdrag er å redde liv.
Sier du at mitt er å ta liv?
Er jeg en morder fordi jeg går i uniform og bærer våpen?
Ja.
Dette ble ikke gjort av min hær.
Disse folkene er under deres beskyttelse.
Hvis dere tillater slikt, så støtter dere saken deres.
Hvilken sak?
Å drive alle kristne ut av Anatolia!
- Det ville jeg aldri støtte. - Du gjør allerede det.
Du er en soldat, og soldater følger ordre, -
- uansett hvor mange uskyldige som blir drept.
Du vet ikke hvem jeg er.
Jeg vet at det er menn som deg som spiller blodet-
- som menn som meg må vaske opp.
Slutt, begge to!
Nå drar vi.
Nå som du har sett på nært hold-
- hvordan disse menneskene lever og dør...
Ingen vil klandre deg hvis du vil dra.
- Tror du jeg har lyst til å dra? - Nei.
Men nå forstår du hvorfor armenerne må kjempe.
Er det derfor du gjemmer våpen til dem i kapellet?
Du synes det er hykleri.
Jeg ser at du mener du gjør det rette.
Gjør ikke du det?
Jeg vet ikke helt.
Lillie, på den korte tiden du har vært her, -
- så har jeg begynt å lure på om dette er en slags...
Aha!
Jeg forstyrrer.
- Har du spist middag? - Nei, jeg har vel ikke det.
Sett deg ned. Jeg skal hente den til deg.
Du bør spise litt, Garrett. Jeg kan ta kveldsrunden.
Han er forelsket i deg.
Ville det ha vært galt?
Jeg har ikke lyst til å se ham skuffet.
Jeg sa jo til deg at dette ikke er noe sted for en kvinne.
Jeg er ikke redd, dr Woodruff.
Nei.
Du er ikke redd.
Det var ikke hun heller.
Jeg kjenner ikke din tilnærming til medisin, Miss Rowe.
Det er mulig har du overflod av evnen til å lette på menneskers lidelse.
Vet du hva som er min tilnærming?
Det er et spill.
Et blodig spill-
- der vi måler våre ynkelige hjerner og ferdigheter-
- mot ødeleggelsens og sykdommens krefter, og taper.
Vi drukner i død.
Jeg forventer ikke at du skal forstå.
Men det vil du gjøre.
Glasskåret er nære.
Han mister øyet om vi ikke er presise.
Dr Gresham.
Garrett, la meg fullføre dette.
Kanskje det, ja. Det er god øvelse for deg.
Hold hodet hans.
Dr Woodruff ruff?
Ikke rør det.
Tyfus.
Jeg kunne ikke redde dem.
- Jeg forstår. - Du...
Du forstår ingenting.
Du vil tro på en Gud som er god og rettferdig.
Han er ikke rettferdig. Han er grusom.
Han er mer grusom enn man kan forestille seg.
La oss få deg i seng.
Ok.
Hva het din kone?
Marie.
Og du åpnet dette sykehuset sammen med henne?
Ja, det gjorde jeg.
Ville hun ha ønsket at du skulle straffe deg selv slik?
- Godt? - Godt.
Hvordan fant du meg?
- Jeg så deg fra festningen. - Holdt du øye med meg?
Jeg beundret det vakre landskapet.
- Er det en øy? - Ja, den heter Akdamar.
Herfra ser det ut som en luftspeiling.
Det er en gammel kirke der. Den er vakker.
Som kristen er du velkommen. Med en offisiell eskorte, selvsagt.
Selvsagt.
Kom igjen.
For noen få mynter lar han oss kanskje låne båten.
Det å være på vannet får alltid resten av verden til å forsvinne.
Det er som å være inne i Guds tanker.
Det er så vakkert her.
Takk. Det er mitt land.
Er du glad du kom?
- Til øya? - Nei. Til dette.
- Du er veldig modig. - Jeg rømte.
Hvorfor det?
Jeg kunne ikke være det andre ville jeg skulle være.
Hva med deg? Har du alltid ønsket å bli soldat?
Jeg hadde ikke noe valg.
Det er familiens virksomhet.
Man må.
Bra.
Hadde du ikke likt å rive deg løs?
Frihet er en illusjon. Vi må alle ta den rollen vi får tildelt.
Det tror jeg ikke noe på.
Gjør du det?
Mindre og mindre for hver gang jeg ser deg.
Så mye for medvind hjemover.
Jeg har ikke noe imot å drive en stund.
Jeg har hatt lyst til å ta på deg fra første stund.
Men jeg er muslim og du er kristen.
Vi har så lite til felles.
Var Adam og Eva muslimer?
- Eller var de kristne? - Ingen av delene.
Men de hadde samme Gud.
Hvordan sier du "kyss" på tyrkisk?
Öpücük.
Pucuk.
Det ser ut som at vi har fått vind.
- Vi var bekymret for deg. - Jeg har hatt det helt fint.
Jeg vil gjerne ha et ord med løytnant Veli.
God ettermiddag, Miss Rowe.
Løytnant.
Takk.
Du vet at den unge damen er under vår omsorg og beskyttelse.
Bortsett fra når hun forlater byen, da er hun under min.
La meg gjøre det klart. Din religion ser ned på omgang med kristne kvinner.
Miss Rowe og jeg er venner. Er det noe din religion ser ned på?
- Ikke villed henne. - Villede?
Du vet hva jeg snakker om.
Ikke vær redd, dr Gresham. Hennes ære er intakt.
Hva betyr det?
Dette er uakseptabelt.
Jeg vil ikke ha noe av det.
Bandasjen må skiftes to ganger daglig.
Og hold et øye med om han får feber.
Jude.
Du er sint.
Selvsagt er jeg sint.
Men jeg kan ikke fortelle deg hva du skal gjøre.
Det er opp til deg og din samvittighet.
Du og jeg kjenner hverandre.
Vi deler de samme drømmene.
Den samme troen.
Vi kan skape et liv sammen.
Jeg er lei for det, Jude.
Det kom ikke som noen overraskelse at Det osmanske riket tok Tysklands side.
Eller at Russland erklærte krig mot imperiet-
-og startet en storinvasjon fra øst.
Vår landsby, Van, lå midt i den russiske hærens bane.
For noen av de lokale armenerne, -
-var russerne en åpning mot frigjøring.
Osmanene gjorde tiltak for å slå ned de armenske opprørerne.
Og opprørerne kjempet imot.
Armenske opprørere har overtatt sentrum av byen.
De vil holde den til russiske tropper krysser grensen og kommer hit.
Deres ordre er å trenge deg gjennom forsvaret og vurdere deres styrke.
Oberst Khalil, hvordan skal vi vite forskjell på-
-opprørerne og vanlige borgere?
Det er opprørerne som vil prøve å drepe dere.
Kom igjen! Løp!
Løp.
Kom!
Hvem er dette?
En pasient.
Utdyp. Tyrkisk? Armensk?
En pasient som kommer seg etter et stumpt traume på venstre ben.
Dr Woodruff.
Jeg insisterer på at sengene overgis til den osmanske hær.
Misjonens flagg er amerikansk, ikke osmansk.
Etter internasjonal protokoll har vi rett til å drive det som vi vil.
Jeg bygde sykehuset for å hjelpe de som trengte oss mest.
Så når deres gutter blir båret hit-
- uten et ben eller med innvollene i hendene, -
-skal vi ta oss av dem.
Ransak hele sykehuset. Finn ut hva de skjuler.
- Du har ikke myndighet til å gjøre det. - Det er krig, doktor.
Jeg har all rett til det.
Vi går inn her.
Dette er en skandale. Dere kan ikke bare valse inn her.
Løytnant, dette er et hellig kapell.
Vær så snill.
Det er ingenting av interesse for dere her.
Vær så snill.
Stopp!
Gå og ransak stallene.
Takk.
Lillie.
Jeg må treffe deg.
Min regjering skal få høre om dette.
Russerne kommer østfra, de er her snart.
Vi får se hvordan du takler dem, dr Woodruff. De er villmenn.
Dere amerikanere og europeere...
Enten dere kommer for å hjelpe, for å stride eller for å tjene penger, -
-så er dere ubetydelige.
Vi later ikke som vi er noe annet.
Da deres land fortsatt bare var myrer og skoger, -
- hadde våre land allerede vært opplyst i tusenvis av år.
Og når dere ikke er annet enn historie, -
- når dere har falt i glemsel, som romerne og grekerne, -
-så vil vi fortsatt være her.
- Hei. - Hei.
Lillie, jeg vet ikke hvor mye tid vi har. Jeg må ut på oppdrag snart.
Er du sikker?
Har du ventet på meg?
Lillie.
Du var sammen med ham.
Å, Lillie?
Ja?
Jeg er lei for det.
Den russiske invasjonen var over oss.
Noen armenske opprørere støttet russerne mot den osmanske hær.
Det brøt løs et helvete.
Like ved oss ble armenske menn tatt fra sine hjem-
- for å tjene i den osmanske hæren.
Og de begynte å samle sammen armenske kvinner, barn og eldre.
Ismail ble sendt ut på noe som lignet et selvmordsoppdrag.
For å ødelegge våpen i et våpenlager russerne hadde tatt-
-og satt under streng bevoktning.
Jeg er guiden din.
Du? Hvor er alle de andre?
De andre var feiginger. De flyktet da russerne kom.
- Hva heter du? - Jeg heter Ahmet, løytnant.
Ok, Ahmet.
- Når tok russerne våpenlageret? - For tre dager siden.
Jeg må vite hvor ammunisjonen oppbevares.
Bak den døren har de våpnene.
- Dra tilbake. - Jeg vil hjelpe deg.
Du er for ung. Vent ved hestene.
- Gå! - Hvor?
Jeg har ingen steder å gå.
Gå til misjonssykehuset.
Si til den amerikanske sykepleieren at Veli sendte deg.
Gå!
Ta henne inn hit, er du snill. Takk.
Lillie, tyrkerne har overgitt garnisonen og forlatt byen.
Russerne kommer.
Men du så ham ikke?
Du så ikke at han døde?
Jeg må finne ham.
- Du kan ikke dra. Du blir drept. - Jeg må finne ham.
Lillie, du drar dit bare for å finne en død mann.
Han er ikke død.
Ta denne.
Takk, dr Woodruff.
Jeg håper du ikke får bruk for den.
Gud velsigne deg.
Jeg ser mer av det for hver dag som går.
Landsbyer som er ødelagt.
Hvordan denne krigen ødelegger liv.
Brødre som kjemper mot hverandre.
Folk som flykter fra sine hjem uten å vite hvor de skal dra.
Alle flykter fra krigen.
Drevet av en felles smerte.
Lillie.
Ismail!
Her.
Drikk litt vann.
Takk.
- Jeg skal ta meg av deg. - Det går bra.
Vent.
- Stopp! - Hva er det?
Stopp bilen!
Gode Gud.
Kjør oss ned dit.
Hvem har ledelsen her?
Jeg.
Jeg er din overordnede.
Salutter meg!
- Hva gjør du? - De er bare armenere.
Jeg er løytnant Ismail Veli, og disse folkene skal bli med meg.
Hvorfor det?
Etter ordre fra oberst Khalil, for avhør.
- Barna også? - Ja.
Alle sammen.
- Jeg tar det fulle ansvar. - Nei.
- Hva? - Nei.
De er våre.
Dette er ingen anmodning.
Jeg beordrer deg til å overlevere dem.
Overlever dem!
Gå.
Kom igjen, gå!
Gå!
Lillie! Lillie!
- Lillie! - Hysj!
Ta henne. Gå!
- Sett dere i bilen. - Vent, løytnant!
Når ga oberst Khalil denne ordren?
Tidlig i dag morges.
Oberst Khalil ble drept i går kveld.
Ikke prøv å stoppe oss.
Kjør!
Det går bra.
Det går bra. Det går bra.
Det er to kuler. Indre skader.
Vet du hvor farlig det er for oss å ha ham her?
- Du kan ikke nekte å hjelpe ham. - Jeg sa jo det.
Dette sykehuset avviser ingen.
Gasbind.
Russerne! Russerne!
- Ut. - Gasbind.
Gasbind.
Dette er et sykehus!
Hvis dere har sårede, er de velkomne!
Vi vil pleie de sårede.
Menn med våpen må dra herfra.
- Hva gjør du, Ismail? - Nei, ikke kom.
Hvis russerne finner meg, dreper de dere alle.
Hæren min er på den andre siden av innsjøen.
Hvis jeg kommer meg dit...
Ok. Ok.
Kosakker.
Stopp-
- Slutt å ro. - Nei.
Se, Ismail.
Kan du ikke se det?
Vi er nesten framme, der er du trygg.
Stopp. Slutt å ro.
Men vi er så nær.
Vi er så nær.
Vær så snill, bare vær hos meg.
Jeg er her. Jeg er her.
Jeg er her hos deg.
Jeg er hos deg.
Se, Ismail.
Inne i Guds tanker.
Ja.
Jeg husker det.
Jeg kommer aldri til å glemme det.
Lillie...
Ikke vær redd.
Ismail?
Ismail...
Da jeg kom hit, hadde jeg et oppdrag.
Jeg ville utgjøre en forskjell.
Det tok så mye fra meg.
Jeg vet ikke om jeg noen gang vil slutte å tenke på ham.
Men nå forstår jeg bedre enn noen gang hvorfor jeg må fortsette.
Jeg er en av dem nå.
Og som dem, tror jeg fortsatt på en Gud som er god og rettferdig.
Og jeg vet at freden vil komme tilbake en dag.
Tekstadministrasjon: BTI Studios
Norwegian